Downloaded From www.AllSubs.org
COCOȘATUL
Adaptare divx: serix BlackSeaTeam
Mulțumesc, domnilor ! Liber pentru atac !
Să nu vă răniți, domnilor.
Scrima este o discuție între arme.
Aici, dle conte, învățăm să supraviețuim.
Dacă vreți să ucideți, afară.
Unchiule ! E momentul să mă prezint.
Domnule duce...
Meștere Cocardasse...
Dați-mi voie să vi-l prezint pe nepotul meu, Lagardere.
Nu te inrolasei pentru șapte ani ?
Am omorât un colonel.
- Complimente ! - Pe colonelul meu.
Vai de mine !
- O poveste cu o femeie. - Atunci, e scuzabil.
Pot să te ajut cu ceva ?
- Vreau să vă aflu secretul. - Secretul meu ?!
Lovitura lui Nevers.
Îmi faceți cinstea să vă duelați cu mine ?
Tinere, aroganta d-tale mă agasează.
- Acceptați ? - În gardă !
Faceți loc, domnilor !
În gardă !
Își suflă nasul... Se oprește...
E un duce !
Așa, enervează-te !
Ajunge !
Priviți cu toții !
Număr până la cinci și e mort !
Doi... Trei...
Patru...
Cinci.
Ai fi fost mort.
E o mare cinste pentru noi, monseniore.
Monseniorul d'Orleans la noi ?
Trebuie să mă duelez și eu undeva, prietene.
Vere !
Vere...
- Dle, încă odată și... - Ajunge.
Prieteni, pentru a-l sărbători pe Sf. Philippe,
eu, Phillipe de Nevers...
și vărul meu, Philippe de Gonzague..
Unde e acest Gonzague ?
Ca de obicei, în picioare, în fund...
Deci, noi oferim prestigiosului nostru văr Philippe d'Orleans...
această spadă făcută la Toledo de Ramon Sanchez de Hereida.
Bine echilibrată...
Poate puțin cam grea... dar magnifică.
Mulțumesc, vere.
Încearc-o și te vei îndrăgosti de ea.
Te sfătuiesc să-l alegi pe el, e stângaci.
De ce nu ?
Ai grijă, fără zgârieturi. El e mai puternic.
- De ce ? - Pentru că regele e unchiul lui.
Se sărută de câte ori se întâlnesc.
Să vedem ce știi, băiete.
Am alunecat pe o macaroană.
Se amuză cineva din cauza asta ?
E prea grea... îți ofer cadoul, Nevers.
Cum se numește acest pachet de nervi ?
- Lagardere, domnule. - O să-ți țin minte numele.
Ajută-mă !
Mă doare...
Știi că dacă atingi o cocoașă, ai noroc.
S-o atingi, nu s-o lovești.
El mă interesează.
N-am de gând să-mi petrec viața în picioare și în fund.
Fie-vă milă, monseniore.
Acțiunile Mississippi sunt o afacere bună, vere.
Putem câștiga cu bani puțini, un spațiu imens.
Ar fi de ajuns un sfert din averea ta.
Pământurile de aici sunt deosebit de fertile,
puțin populate cu triburi de sălbatici,
pe care-i păcălești cu rom și cu medalii.
Garantez că raportul de 10-1...
Banii ! Vorbești numai despre bani !
Suntem niște dughenari ?
N-am de gând să mă duc la jocul prințeselor
cu tufa asta de păr pe cap.
Meseria noastră, vere, este să-l slujim pe rege,
luptând pentru gloria lui.
Să murim în floarea vârstei, fiindcă ăsta e dreptul nostru.
Regele ne îngăduie să plecăm peste mări fără zăbavă.
Vere, din păcate, ești unicul moștenitor al averii mele.
Dar ai răbdare. Un glonț rătăcit... Un duel nefericit...
De altfel, ești bogat.
De vreme ce discutăm despre cheltuieli...
Știi că Mauronvert e de vânzare ?
Bătrânul Mauronvert a avut o durere de dinți cumplită
și și-a tras un glonț în gură.
Castelul lui e de vânzare, și-l vreau ! Ador castelele.
- Vere, Mississippi este... - Nu uita !
Mauronvert... pentru mine.
Bună seara, cavalere. Ce dorești ?
O scrisoare pentru ducele de Nevers.
- Dă-mi-o ! - Numai ducelui !
Mă duc să-l chem pe Gonzague. El se ocupă de toate.
Așteaptă aici.
Salut, cavalere !
Eu sunt un prieten intim al ducelui de Nevers.
Dă-mi mie scrisoarea și i-o voi înmâna.
Numai ducelui !
Fir-ar să fie ! Puți ca un cal !
Galopez de cinci zile și cinci nopți.
Și nu pot, miros a cal.
- Cine te trimite ? - Blanche de Caylus.
E un secret...
Du-te să bei ceva și dă-mi mie plicul să-l duc.
Ți-am spus că i-l dau numai lui.
Pe urmă, o să mă duc, poate să joc o oră, două
la masa prințeselor...
Domnule duce ! Eu sunt.
Unde te duci ?
Iar asta !
Scrisoarea asta în schimbul revanșei mele.
Jerome, alungă-l ! Ia un ciomag !
Atenție, dle duce ! Mă supăr foarte ușor.
O să-l omor și pe lacheu și pe ceilalți.
Ajunge ! Bastonul !
Duceți-i scrisoarea asta lui Gonzague.
Nu ! Mesagerul a spus "numai în mâinile lui..."
E din partea lui Blanche de Caylus.
Blanche de Caylus ?
Lăsați-l !
Eu nu prea citesc... Vrei să-mi citești d-ta ?
Mă descurc cam...
"Dulcea mea iubire..."
"Ai primit scrisorile mele ?"
Care scrisori ? Citește mai repede !
Sunteți nostim, domnule ! Nu prea am ocazia să citesc.
"E a douăsprezecea scrisoare în douăsprezece luni..."
"Mi-ați promis iubire veșnică..."
"Promisiune pe care ați ținut-o fără să vreți."
"Iubirea voastră eternă are opt livre și ochi de smarald."
Cum ?
Mi se pare foarte clar, e un copil.
Mai departe !
"Tatăl meu e furios."
"M-a închis și spune că mă trimite la mănăstire."
"Vă implor să vă salvați măcar copilul"
"A voastră disperată, Blanche de Caylus."
- Eu am un fiu ? - Sau o fiică. Nu se știe.
Din tată în fiu, familia Nevers a făcut numai băieți.
- Unde scrie că am un fiu ? - Aici.
"Iubirea voastră eternă are opt livre și ochi de smarald."
Și eu n-am știut nimic.
Ce s-a întâmplat cu celelalte scrisori ?
Credeam că m-a uitat. Și eu eram la fel de disperat.
Nu s-a văzut, dle duce....
Eu am fost crescut să nu-mi arăt sentimentele.
Mâine dimineață plec la Caylus și mă însor cu Blanche.
Iti mulțumesc pentru fiul pe care mi l-ai dat.
Vere ! Am o veste bună ! Mă însor.
Ghici, cu cine ? Cu Blanche de Caylus.
Te-ai supărat ? O mai iubești ?
Uit-o !
Am uitat un amănunt... Mi-a făcut un băiat.
Nu mai ești moștenitorul meu, dar îți dublez renta.
Sunt sigur că o să iubești acest copil...
Trebuie să-l iubești.
Păstrează scrisoarea asta și află ce s-a întâmplat cu celelalte.
Mi-a furat iubirea lui Blanche...
M-a dezmoștenit...
Și crede că o să scape cu o pomană ?
Găsește-l pe Peyrolles !
El, Peyrolles... E un as al scrimei.
- Cel mai tânăr ? - De el avem nevoie.
Mi-au luat foc mațele.
Cât valorează brațul tău care ține spada ?
- Pe o lună ? Sau pe o oră ? - Doar pentru diseară.
Avem pe cineva care ne supără.
În seara asta, frumosule.. În seara asta n-am timp.
Nici pentru 100 de ludovici ?
Pentru banii ăștia, omor pe oricine.
Ce aud, nepoate ?
Iti vinzi serviciile pentru o sumă de nimic ?
300 mi se pare rezonabil.
400 ! Atât valorezi.
100 de ludovici acum, și 100 după.
Eu plătesc, tu te supui.
Cum să reziști unei oferte atât de elegante ?
Vine !
Suntem cinci contra unul.
Pot să știu pe cine avem plăcerea să omorâm ?
Nu ești plătit să știi. Să mergem !
Pe legea mea, ce oraș ! Nimănui nu-i mai pasă...
Nu-i nimic, Martin. Suntem aproape, mă duc pe jos.
Căruțaș ! Eliberează drumul !
- Dar e ducele de Nevers ! - Și ce-i cu asta ?
Mulțumesc, ticăloșilor.
- D-le duce, eu sunt. - Iar ?
De data asta, fără îndurare.
Dar nu e aceeași lovitură !
Cine te plătește, spadasinule ?
- Un ticălos. - Cam vag.
Îți cruț viața, dacă-mi spui cine te plătește.
Nu știu și chiar dac-aș știi, n-am obiceiul să trădez.
- Dar ai obiceiul să mori ? - Aici ? Chiar acum ?
Nimic nu te mai poate salva.
Ce simți la gândul că vei părăsi lumea ?
Lagardere e un bun câine de vânătoare.
- Ne aduce vânatul. - Taci, cretinule !
Este exact pe dos !
Puneți-l aici ! Săruri ! Oțet ! Repede !
Încă o dată !
E o ofensă publică ! Îmi datorați scuze !
O să ai ocazia să te bați... dar alături de mine.
N-ai trădat, așa că te angajez.
Vino cu mine la Caylus. O să fii escorta mea.
Și salariul ?
Viața, o saltea de paie și pâine.
Perfect, d-le duce.
Pierre, plec acum. Retapisati aripa din dreapta !
Mătase roz... Ba nu, albastră ! E băiat.
Angajează două doici. Să fie bretone.
Aici lipsea râsul unui copil.
Nevers nu trebuie să ajungă la Caylus !
În astea două zile, trebuie să moară !
Dar nu e suficient să-l omorâm. Copilul îi va moșteni averea.
Cât timp nu e însurat, copilul e doar un bastard.
Și bastarzii n-au dreptul la nimic.
Diseară vom dormi la castelul meu din Lambray.
Bătrânul... regele voia să mă însor cu o prințesă flamandă
pe nume Gertrud van den Bleueken.
Ce mutră o să facă când o să afle că m-am însurat !
L-am făcut să creadă că-mi plac băieții.
D-ta ai încercat sodomia, Lagardere ?
- Nu. - Foarte bine, prietene.
Am cunoscut-o pe Blanche acum mai bine de un an,
la balul Delfinului.
Frumoasă ca o cadră. Și grațioasă.
Nu l-am văzut niciodată pe Gonzague așa interesat de o fată.
Firește că l-am învins imediat.
Ador să-l enervez.
Pe scurt, dansăm, bem șampanie, o fac să râdă...
Noaptea era superbă,
boschetele de la Versailles erau un concert de suspine...
Și am jucat și noi partida noastră.
D-ta unde te-ai născut ?
Am fost descoperit în ruinele castelului Lagardere.
Pe urmă, am trăit pe sub poduri.
Pe sub poduri ? Ce mi-ar fi plăcut și mie !
Deci părinții te-au lăsat să dormi sub cerul liber ?
Domni și doamne, ascultați
Cum cade-n apa Senei
Micuțul parizian...
Aruncați-i un bănuț...
La 8 ani, săream în Sena de pe Pont Neuf,
ca să prind bănuții pe care-i aruncau toți gură-cască.
Sau mă ghemuiam prin coșuri sau cutii de pălării.
N-aș vrea să te supăr, dar erai un fel de...
Un fel de saltimbanc, dle duce.
Da, totuși, un copil pierdut.
Aș zice mai curând găsit... De Cocardasse și Passepoile,
cei care m-au învățat meseria armelor
și puținele lucruri pe care le știu.
Dă-mi voie să-ți spun... Se mănâncă cu gura închisă.
Dacă îmi tot puneți întrebări, trebuie să vă răspund.
Și nici nu se vorbește cu gura plină.
Descurcă-te.
Domnule duce...
Ați observat că de trei zile... mă vedeți...
Poate...
O să luăm cai odihniți de la popasul Escalette
și mâine, ajungem la Caylus.
O să-l fac pe fiul meu marchiz de l'Escalette.
Sună frumos... Marchizul de l'Escalette.
E superb. Fiul dvs are noroc.
Îmi placi, prietene.
Ți-ar plăcea să fii înnobilat ?
Ca duce de Nevers, am dreptul să te fac nobil.
Lagardere, simplu... E prea popular.
Într-un genunchi...
- Prenumele... - N-am avut niciodată.
Pe legea mea ! N-ai de nici unele !
Te investesc...
Te fac cavaler de Lagardere.
Să mergem !
Așteptați... E o nebunie !
Nu te teme. Trec țăranii cu boii.
Dar nu doi câte doi.
E Peyrolles, cu zbirii lui. La moarte !
Fugiți la Caylus și închideți-vă acolo !
- Eu îi rețin aici. - N-ai să reușești !
- Duceți-vă, dle duce ! - Fie, dar ascultă-mă bine !
Cunoști prima lovitură. A doua te va face de neînvins.
Haide ! Atacă !
Paradă, ripostă, învăluire, lovitură pe braț.
Priză, schimbi mâna, îl dezarmezi și în frunte.
Dar nu poate să intre în os !
Ba da. Exact în punctul ăsta.
E rândul tău.
Prieteni de sânge, cavalere.
M-ați făcut nemuritor...
Acum pot să rezist în fața unei armate.
Nemuritor !
Blanche ! Bastardul îndrăznește să țipe ?
- Da, tată... - Să tacă !
Îi interzic să plângă sub acoperișul meu !
- Dar e nou-născut... - Un motiv în plus să tacă !
Arătarea n-are nici vârsta nici scuza...
Dle baron... e un domn... Vrea să vă vadă.
Spune-i că nu niciodată dimineața, la amiază
și cu atât mai puțin seara !
I-am spus, d-le baron, dar...
Baroane... Blanche...
Sunteți cumva prințul...
Este un prinț... Prințul meu !
Philippe, Louis, Charles de Villepin, duce de Nevers,
marchiz de Longes, viconte de Donzy,
senior de Soindres, Damartin și Bouzeval,
o iei de soție pe Blanche, Aurore, Marie de Caylus ?
Da.
În numele lui Hristos, vă declar uniți
prin legăturile sfinte ale cununiei.
Hubert ! Adu de băut !
Copilașul meu... îți seamănă leit.
Seamănă mai curând cu tine. E adorabil.
Mi-am pierdut coronița.
Coronița din flori de portocal...
Singura pe care trebuie s-o păstrez
înainte să fiu a ta.
Imediat...
Nu ! Aduce ghinion... Găsește-o, te rog....
Doamnă, sunt sclavul domniei tale.
Repede !
Copilul ! Pune-i pelerina !
- Ce este ? - Mai târziu.
Philippe !
Blanche !
Plecați. Vă urmez.
Ia copilul și du-te !
Lăsați-mă ! Philippe !
Salvează copilul ! M-au răpit !
Philippe, te rog, salvează copilul !
Pe acolo !
Tu ?
Pentru tine mi-aș fi dat viața de zece ori, trădătorule !
Eu ți-o iau o singură dată, vere.
Te-am însemnat !
Dacă nu vii tu la Lagardere, Lagardere va veni la tine !
Mă întorc cu caii.
Degeaba... Sunt în drum către alt tărâm...
Au luat-o pe soția mea...
Copilul meu nu te mai are decât pe tine. Salvează-l.
Și răzbună-mă...
Peste un an... zece... Peste 20, răzbună-mă.
Îl cunosc pe asasin...
- Cine ? - Este...
- Cine este asasinul ? - Este...
Philippe, îți jur că peste un an, zece, douăzeci,
am să te răzbun.
E cineva ?
Ți-e foame ? Așteaptă...
Așteaptă, micuțule...
O să fie bine, ai să vezi.
O să fie bine...
Totul se învață...
Drăcia naibii ! E fată !
Atâtea necazuri pentru o fată.
Aurore...
Așteaptă să se liniștească lucrurile și te duc...
Unde te duc ? Toți au murit.
Drăcia naibii !
Sunt primele, scumpa mea. Astea se numesc flori.
Curând, vine primăvara.
Primăvara e Aurora anului.
Mâine sau poimâine ne vom duce printre oameni.
Vom încerca să găsim o familie de oameni cumsecade...
Vorbești franțuzește ?
Da, francez.
Putem să ne odihnim puțin la tine ?
Fiul meu Marcello, a alunecat în torent și e înghețat de tot.
Veniți.
Mulțumesc.
- Vrei supă ? - Da.
Se pare că-i e mai bine.
Cum se numește salvatorul fiului meu ?
Ce importanță are ? "Cavaler" e suficient.
Îți mulțumesc, cavalere.
- Sunteți artiști ? - Artiști ambulanți.
Jucăm pe la iarmaroace, la castele,
la nunți și la botezuri.
Îi facem pe oameni să râdă cu vorbe și strâmbături,
facem trucuri vechi și foarte simple.
Într-un sat, un hangiu mi-a povestit
o întâmplare cumplită...
Peste trei văi de aici, toți nuntașii au fost masacrați.
Este căutat un tâlhar, un hoț de copii.
Salvatorul unul copil...
- Nu mai pun întrebări. - Mulțumesc, seniore Paolo.
Ești prea grăbit.
Vino...
Taci... Taci...
- Plânge ? - Eu nu aud nimic.
Aurore nu plânge niciodată noaptea.
Să-i iasă primul dinte ?
Ce ai, îngerul meu ?
- Ce este ? - Nimic...
Copilașul meu...
Dormi, copilașul meu...
Cred că a visat urât.
Bravo, căpitane !
Carla, du-te la bunica...
O înveți franțuzește ?
La revedere.
Ți-e frig ? Ți-e foame ?
Paolo, Ornella ! Ajutați-mă !
- Ascunde copila ! - Dă-mi-o repede !
Ce nenorocire !
Un bărbat cu un copil au căzut în apă !
Copila s-a prins... Luați-o !
Crede că o să-mi ud cizmele ? Pescuiti-o voi !
Taci !
Mi-ar fi plăcut să sărut copilul.
Nu era frumoasă la vedere. Se zdrobise de stânci...
- Destul ! - Asta e scufița copilei.
- Pentru familie. - S-o păstrăm...
Verișoară dragă, l-am iubit pe tatăl ei.
Aș fi iubit și copilul.
Dar Dumnezeu l-a luat la El.
Dar viața e puternică..
Atunci când te va prinde iar de mână...
Sunt văduvă și mamă îndurerată.
- Sunt moartă - Te înțeleg.
Dar iartă-mă că deschid subiectul ăsta...
O să moștenești o avere uriașă.
Trebuie s-o aperi în amintirea familiei de Nevers.
Moartea tatei mi-a dat o avere cu care nu știu ce să fac.
Facerea de bine e un balsam pentru sufletele încercate.
Vărul nostru are dreptate. Nu e rău să faci bine.
Bunele Ursuline pot s-o spună.
E un efort prea mare. N-am putere să trăiesc.
O să te ajutăm, doamnă.
Nu ești așa de singură cum îți închipui.
Nu era și un medalion cu numele copilului ?
Aurore...
Ți-am spus că nu.
Cu prețul vieții, luptând cu torentul, am salvat ce-am putut.
Știu că e o slabă consolare dar pot să-ți spun că
Lagardere, asasinul copilului, a pierit înecat.
S-a făcut dreptate.
Doamne... copilul meu... De ce a trebuit...
Ce oroare !
Pentru unii, singura bucurie este să facă rău.
În numele consiliului de familie,
îl numesc pe Gonzague, curator al succesiunii.
El se va ocupa de bunurile dumitale.
In sfârșit, vom arăta cine suntem.
Și o să mă iubești, doamnă, fiindcă eu te iubesc.
D-nelor și d-lor, priviți cum plonjează micul parizian.
Celebra companie a lui Paolo Campagnoli va reprezenta...
Tată, spune-mi...
Grăbește-te, Aurore !
Să mergem !
Poți să reiei lectura.
"Cum să mânuiești floreta", de dl La Perche du Coudray.
Pagina 12.
Ofițerul răsucește spada în septică...
În septimă.
Da, septimă...
- Cheltuim prea mult. - Prea mult pe ce ?
Prea mult pentru toate.
Chiar și artiștii trebuie să înțeleagă
că nu trebuie să cheltuiască mai mult decât câștigă.
Trebuie să facem economii. Nu știm ce ne rezervă viitorul.
Dar viitorul e acum sau niciodată.
E înghețată... E delicioasă.
Eu ies.
Nu te mișca ! Vin.
Puteai să ai un minim de pudoare !
Nu mai ai 10 ani !
Bine că știu. De obicei, sunt o copilă.
Puteai să apari mai îmbrăcată în fața lor...
Dar eu nu-i cunosc pe domnii ăștia.
Dar eu ? Eu nu exist ?
Tu ești tatăl meu. Un tată nu e un bărbat.
Mulțumesc !
Sunt chiar foarte pudică.
Întreabă-l pe Giuseppe câte palme i-am tras.
- Și lui Marcello ? - Lui Marcello ?
Marcello e ca tine... E fratele meu.
Vreau să spun că nu contează.
- Și puțin îmi pasă ! - Nu se vorbește așa.
Eu îmi pierd timpul încercând să te învăț...
Îmi fac datoria de tată de dimineața până seara...
E drept că-ți dai silința...
- Unde sunt ceilalți ? - În oraș, cred.
Unde sunt bărbații voștri ? Nu văd nici un bărbat.
Toate frumoasele astea sunt singure ?
Dar el ? El e cumva o capră ?
Aș spune mai curând că e un măgar.
Așteptați !
Asta e pentru tine.
- Cine te-a învățat ? - Ce să mă învețe ?
- Să te bați. - E din naștere.
Cum am un baston în mână...
Ai făcut așa, ca și cum ai fi avut o spadă.
Și ai lovit în frunte.
Termină ! Asta nu e joc pentru o fată.
Nu e deloc un joc.
De ce nu mă asculți niciodată ?
De ce-mi ții mereu piept ca un băiat ?
Pentru că n-am avut o mamă care să mă învețe să fiu fată.
- Eu sunt mama ta. - Îmi ești mamă, tată...
Am să-ți spun un secret... Un secret de familie.
Ce ai văzut mai devreme, era lovitura lui Nevers.
- Cine e Nevers ? - Este... Un mare senior.
Într-o zi, o să-ți povestesc.
Într-o zi... sau niciodată.
O să te învăț lovitura lui Nevers. Vino !
Întâi, trebuie să-ți destabilizezi adversarul.
Important e finalul...
Fandezi, parezi în septimă, ripostezi, fandezi...
îl învălui, lovești pe braț, priză, îl dezarmezi...
Și lovești în frunte.
Dar lama nu poate să intre în frunte.
Ba da. Între ochi e un punct slab.
Un punct slab...
Să reluăm ! În gardă !
Dintr-o lovitură, e în stare să vă taie în două...
O să te străpung cu spada mea cea mare !
Nefericito !
Iată ! E pedepsită.
Dar m-am înșelat ! Am ucis-o pe Colombina !
Parizienii nu râd niciodată ?
Parizienii râd oricând, numai la comedie, nu.
Grăbește-te ! E rândul nostru !
- I-ai văzut ? - Sărutări de copii...
Sărutări de albine...
Vor să guste din misterul lumii.
- Ești gelos, pe legea mea ! - Marcello e un circar
și nu vreau ca Aurore să se mărite cu un circar.
Iartă-mă, Paolo. Dar...
Diseară, dăm o masă la noi acasă. Să veniți.
Tata, un admirator ne invită la masă.
- Nu sunt pregătit. - Dar tu n-ai fost invitat.
Numai Marcello și cu mine.
- Unde te duci ? - La Paris.
Place Royale !
Haideți !
Pedeapsă a cerului și a pământului...
Pedeapsă a diavolului și a tunetului...
Vino, frumoasa mea. Vino să-ți arăt casa.
Pedeapsă a focului...
Pedeapsă a templului și a cărbunelui...
D'Argenson ! E pentru tine...
Să nu-ți cauți alt logodnic, porumbița mea...
- Îți place teatrul ? - Da.
Ce se întâmplă, Louis-Joseph ?
Știam eu ! E bărbat !
Lasă-l, Louis-Joseph ! Partida abia începe.
Eu intru cu 10 pistoli.
Pentru Dumnezeu !
Mai ai un minut de trăit, afurisito !
De ce te-aș mai lăsa să trăiești un minut ?
Te dezechilibrez...
Septimă, ripostă, cvartă, învăluire... Pe braț...
Priză, te dezarmez... Mort.
Ce oroare !
Vino !
Ce oroare ! E mort !
Mort ? Louis-Joseph ?
Cel mai bun spadasin ! Trebuie să fi fost...
O lovitură fulgerătoare, deși tânărul nu părea...
Avea picioare frumoase, dar...
Arată-mi cum a făcut.
A deschis, a parat în septimă...
Ca un fulger, l-a lovit pe braț și apoi...
Bietul Louis-Joseph, are o gaură în plus.
- De unde a luat vânatul ? - De la iarmaroc, firește.
Erau comedianți.
- În Paris ? - Nu, la o leghe de aici...
- În satul Chaillot. - Un teatru la Chaillot ?
Urbain, însoțește-l pe baron.
Mulțumesc, m-ați distrat ca întotdeauna.
- Ai auzit, Esope ? - Imposibil, d-le conte.
Nevers a murit și a luat cu el secretul.
Îl uiți pe Lagardere. Și el cunoștea secretul.
Lagardere ? Dar el nu mai e tânăr !
D'Argenson îi vede pe toți tineri și frumoși.
Ce naiba ! Lagardere a murit acum 16 ani, înecat.
Și dacă el n-a murit, cine ne spune că Aurore...
Deschideți !
Am fost păcăliți ! Ea trăiește !
E sigur, fiica lui Nevers trăiește !
16 ani de eforturi, de iscusință, de crime,
ca să ajungem aici !
Dacă apare moștenitoarea, sunt pierdut.
O să-mi ceară moștenirea și totul s-a dus naibii.
El s-a întors... Lagardere e aici.
El este... Mortul care ucide, s-a întors.
În noaptea asta la Chaillot, mâine la Regent...
Și curând, eu voi ajunge pe butucul călăului.
Și voi, dobitocilor, o să fiți striviți de vii în Place de Greve.
Găsiți-l ! Omorâți-l !
În seara asta, muzică și reprezentație teatrală...
Râsete, lacrimi, suferință...
Ai dreptate... El este.
Dacă e viu, înseamnă că nu e mort.
E viu !
A înviat, afurisitul ! Băiețelul meu !
Unchii mei cei buni !
Printre voi se ascunde un tâlhar pe nume Lagardere.
Trebuie să-l prind !
Mâine vin și vă dau foc la căruțe !
Aveți 12 ore să-l găsiți !
Prieteni, luați toată trupa !
- Unde, băiete ? - În Curtea Miracolelor.
- Îți dai seama ? - Da.
Cereți azil din partea mea regelui calicilor.
S-a terminat...
Prietene...
Dacă ați venit să cumpărați acțiuni Mississippi,
azi e prea târziu.
Dar mâine, vă stau la dispoziție.
Spune-mi, asta e strada Quincampoix ?
Închideți magazinul !
Asta nu mai e o stradă, e o bancă.
Banca, banca și iar banca.
Magazinele se închiriază pe aur.
Se bat chiar și pentru o fereastră.
- O mie de livre ! - Închiriat.
- Esope ! - Gata, gata ! Vin !
Contract de fereastră ! Repede !
Esope, vreau o audiență la contele de Gonzague.
Am o afacere uriașă să-i propun.
- Ce dorești ? - Să știu.
- Ce anume ? - Totul.
- Despre ? - Bărbatul cu batista roșie.
Despre Peyrolles ?
În cazul ăsta, nu pot să vă refuz.
- Te ascult. - Periculos, crud...
Omoară mai ușor decât respiră.
- Pentru cine lucrează ? - Pentru stăpânul meu...
Domnul de Gonzague.
- Se spune că e foarte bogat. - Ca un Cressus.
De unde are averea ?
Moștenire de la vărul lui, ducele de Nevers.
Ducele de Nevers n-avea o soție ?
De durere. A devenit aproape nebună.
- Blanche de Nevers trăiește ? - Se poate spune și așa.
De când i-au spus că fiica ei a murit,
stă numai în rugăciuni, nu mănâncă și nu vorbește.
E o femele frumoasă și tristă.
O martiră, în spatele obloanelor închise.
Locuiește în casa lui Gonzague ?
Protejată de el...
De 16 ani, stăpânul meu geme în fața ușii ei,
dar ea nu și nu.
- Vreau s-o văd. - Nu vrea să vadă pe nimeni.
- O să-i forțez usa. - O să fii arestat imediat.
Pe culoare sunt permanent câte zece spadasini.
- Aranjează-mi o întrevedere. - Să-mi pierd viața ?
Dă-mi o șansă.
Atinge-ți cocoașa.
Mâine dimineață ? Aici ? La ora opt ?
Ne-am înțeles.
Cu cine ai vorbit atât ? Despre ce ? Despre cine ?
Era un vecin... Am vorbit nimicuri...
Minți, șarpe ! Stârv ! Buboi !
Silueta asta nu se poate uita. E Lagardere !
Da... Nu... Ajunge !
- Recunoaște ! - El m-a...
Ai trăit ca un mârșav ! Mori ca un mârșav !
A fost găsit mort, pe stradă, d-le conte.
L-au omorât ! Maimuțica mea ! Mizerabilii !
A fost unul singur.
Dacă erau mal mulți, avea mai multe lovituri...
Dar a fost una singură... O semnătură.
E aici, aproape ! Îl simt !
Curtea Miracolelor... E frumos ca în Evanghelie...
Șchiopii merg... Orbii văd...
Băiete !
Nu crezi că ar fi timpul să-mi explici ?
Ba da, dar n-am timp.
O să vă explic, dar repede și o să suferiți.
De ce nu mă mai tutuiesti ? Mi-ai spus de două ori "dvs".
Nu sunt tatăl dvs.
Sunt un proscris. Sunt cavalerul Lagardere.
Sunt acuzat că aș fi omorât un mare senior,
dar vă asigur că nu e adevărat.
- Îl cunosc pe asasin și... - Dar de ce ?
Întoarce-te !
Nu, e prea drept.
Întoarce-te !
Cum puți !
Un dromader ! Cocoașele sunt adevărate ?
Scrie-ți numele și semnează !
Așteaptă...
Ești bun contabil ?
Ca să estimez averea dvs, care se spune că e uriașă,
mi-ar trebui trei zile.
Lingușitorule !
Când trăiești aplecat, înveți să lingușești.
Ai spirit !
Noi, cocoșații, avem limbă și...
Și mai ce ?
O anumită afacere care nu place femeilor.
Afurisitule ! Mă amuzi !
Pe el îl vreau !
Asculți ce se vorbește și mă informezi.
Primești ordine și te întorci pe stradă,
iar eu încasez.
- Și onorariul meu ? - Onorariul ?
Tot ce poți să furi este al tău.
Ne-am înțeles ?
Ați pierdut cealaltă mănușă ?
- Ocupă-te... - De afacerile dvs, desigur.
Monseniorul și-a spus condițiile. Le voi spune și eu pe ale mele.
Locuiesc în oraș, mănânc la bucătărie
și biroul meu e aici.
Iar omul ăsta nu-mi poruncește mie.
Ne-am înțeles, monseniore ?
Îmi place, dar... Fii cu ochii pe el.
O cocoașă e un blestem. Nu e cocoșat degeaba.
Atingeti-mi cocoașa, monseniore.
Orice contract semnat pe cocoașa mea,
e garanția unui negoț fructuos.
Bună ziua...
Ador casa asta !
Nu e a nimănui, deci e a noastră.
Aurore... Ruină asta, o casă ?
Găurile se pot astupa...
O să repar eu acoperișul și podelele...
Chiar și tencuiala.
Vreau trei copii ! Toți băieți !
Sunteți niște copii... Marcello n-are o meserie...
Cine vorbește despre Marcello ?
Vorbesc despre noi doi !
Eu... Nu-mi place tonul ăsta !
Aurore, trebuie să vă vorbesc despre lucruri serioase
și nu sunteți deloc serioasă.
Aurore de Nevers, fiica ducelui,
moștenitoare a 20 de titluri, a castelelor, comitatelor,
marchizatelor...
Eu ? Aurore și mai cum ?
Aurore... ca lovitura ?
Da. Ați putea fi serioasă o clipă ?
De când nu-mi mai ești tată, joci tot mai mult rolul tatei.
Trebuie să vorbim !
In toți anii ăștia v-am mințit pentru că...
- Pentru binele meu, știu. - Nu, nu știi nimic !
Am crezut că mama ta e moartă.
Toți anii ăștia, am încercat s-o înlocuiesc.
Deci, am o mamă ? Și ai întâlnit-o ?
O voi întâlni curând.
Mama mea...
Vorbesc și scriu franțuzește și totuși,
e un cuvânt pe care nu l-am spus niciodată,
care nu mi-a venit niciodată în minte...
Mama...
Vă iubește și o să vă primiți înapoi rangul.
Rangul meu ? Doamne ! O să fim bogați !
- Dvs o să fiți bogată ! - Noi împărțim totul.
Dacă nu, rămân cu tine în hambarul ăsta
care-mi place pentru că o să locuiești tu aici.
Sărăcia îmi place, dacă o trăiesc cu tine.
Aurore și-atât, îmi place mai mult decât "de Nevers",
care ne desparte.
Eu te vreau pe tine ! Vreau o viață cu tine.
Sunteți o copilă.
Am hotărât să vă redau lumii careia ii aparțineți.
Și am s-o fac în ciuda viselor dvs, de... de femeie neghioabă.
Sărută-mă.
Credeți că inima mea e liberă ?
Credeți că un bărbat ca mine poate sta fără o amantă ?
Dar Ornella nu te iubește... așa ca mine.
Nu e vorba de ea... Cunosc pe cineva în oraș.
O femeie frumoasă, spirituală, o mare doamnă.
- Minți ! - Ba deloc. E baroană.
- O baroană adevărată ? - Categoric.
Ei bine, eu, o ducesă, nu mă tem de o baroană.
- E o femeie împlinită. - Cred că e foarte proaspătă...
Cu alunițe, cu maniere, cu o guriță care spune nerozii.
O stricată ! O prostituată !
Ba nu, e o femeie învățată și plăcută.
Ce oroare ! Dumnezeule ! Mă trădezi !
Te detest ! Te alung din viața mea !
Așa, iubita mea, urăște-mă !
Cocoșatule !
- Cocoșatule, un contract ! - N-am timp...
Doamna...
Ce cauți aici ? Cum îndrăznești ? Cine ești d-ta ?
Așteptați ! Fiica dvs...
Ce poți să-mi spui despre fiica mea ?
Trăiește.
Sunt trimisul cavalerului de Lagardere.
- Călăul lui ! - Salvatorul lui.
Destul ! De ce vii să mă chinuiești ?
Încă un perfid trimis de Gonzague !
Vrea să mă înnebunească ! Lasă-mă !
Vă jur că fiica dvs trăiește,
dar e prea periculos s-a aduc aici.
- E o farsă sinistră. - Nu !
Acordați măcar o șansă acestei minuni.
Vă roagă Lagardere, în amintirea acestei scrisori.
"Iubirea d-tale eternă cântărește opt livre și are ochi de smarald."
- Dar cum... - O să vă aduc o dovadă.
Dar, dacă vreți s-o revedeți pe Aurore,
va trebui să mă ascultați.
Aurore...
Toate astea vor fi ale mele ? Banca ? Și casa...
Se spune că toată strada.
Ce caută Aurore aici ? Așa o protejați, dobitocilor ?
Uită-te la mine, nătărăule !
Nu mă recunoști ?
- E băiețelul nostru ! - Ce curaj ! Ce viclenie !
Dar de ce farsa asta ?
Așa am reușit să pătrund în casa lui Gonzague.
- Ce-i spunem micuței ? - Nici o vorbă !
Pentru moment, trebuie să-l uite pe Lagardere.
Frumoasa mea, trebuie să intri în casă.
Ai încredere, e un om bun.
- Sunt unii răi, dar el... - Pe el îl cunoaștem bine.
Îi uitasem chipul, dar...
Mi-e foame.
Ajunge !
Ai ochi buni... Și mi se par cunoscuți.
- Ne-am mai văzut ? - Bei prea mult.
- Beau când sunt nefericită. - Așa frumoasă și nefericită ?
Sufăr din dragoste... Dar trebuie să-l uit pe desfrânat.
Desfrânatul acela și-a sacrificat viața pentru d-ta.
S-a chinuit să învețe să scrie...
- De unde știi ? - De la cei care te păzesc.
Îl iubesc, înțelegi ?
Dar el... Nici nu mă vede.
Poate că și el te iubește, deși nu-și închipuia...
Poate că o să descopere...
Dar sunt convins că n-o să-ți spună niciodată.
Ba da ! Să-mi spună !
Poate că și eu te iubesc, Aurore...
Poate că descopăr și eu... De ce tace ?
Sărăcia... Vârsta...
Dar peste 20 de ani, voi avea si eu vârsta lui !
De ce oamenii buni sunt uneori atât de urâți ?
Ca să aducă putin echilibru în lume.
Frumos și bun, nu prea întâlnești.
Eu sunt convinsă că poți să fii iubit.
Nouă, femeilor, nu ne pasă de câte o diformitate.
Ar fi așa de frumos să pot să-ți spun "Te iubesc"
și să te transformi într-un Fat Frumos.
Dar eu tot pe el l-aș iubi.
Poate că există o cale...
Știu eu pe cineva... E puțin vrăjitoare...
Cu niște vrăji, îți poate reda iubirea pierdută...
Ar trebui numai să schimbe iubirea unui tată
în iubire de bărbat...
Ea face minuni.
Dar pentru asta, e nevoie de niște obiecte personale...
O bijuterie, un medalion...
- Medalionul meu ar fi bun ? - Foarte bun.
- Mi-l încredințezi ? - Ia-l !
- Stai dreaptă ! - D-ta îmi spui asta ?
Ești prea încrezătoare, Aurore.
Mâine tu vei fi ducesă și eu...
Voi redeveni un șoricel, o cârpă, un dovleac.
Ies prin curtea mică.
Și voi doi, aveți grijă !
Dacă mai găsesc pasărea afară din cuib, vă scot măruntaiele !
Louis, vino să vezi !
- Domnule... - Tăcere !
Te implor ! Am făcut un jurământ.
Și eu am jurat... Să vă redau lumina.
Recunosc medalionul ! Deci, e adevărat ?
V-am spus că ea trăiește.
Te rog, vorbește-mi despre copila mea...
E frumoasă ?
Nimeni n-o întrece în frumusețe și grație.
Vreau s-o văd ! Du-mă la ea !
Sunteți prizonieră.
Nu puteți scăpa din ghearele unui...
Ale unui mizerabil !
Păcat că am înțeles prea târziu.
Eu îți spun că e cineva care șușotește.
- Poate se spovedește. - Azi nu e vineri.
Și la ce să se spovedească ?
Nu mănâncă, nu bea... Cu ce să păcătuiască ?
Cât zel !
Am făcut ceva cu care speram să vă fac o surpriză.
Ce surpriză ?
Am făcut inventarul bunurilor dvs.
Totul e în capul meu, la ce să faci inventarul ?
Sunt erori... Prea multe erori.
Am găsit în registre bunuri care aparțin altora...
Asociați fără societate și societăți fără scop.
Sunt însemnări... Sunt afaceri...
Dar dvs plătiți toate astea ! Plătiți pentru toți.
Plătiți impozite, taxe și suprataxe,
plus valoare și plus-plus valoare.
Plătiți tot și plătiți prea mult.
Da, plătesc prea mult, e adevărat.
Întotdeauna când plătești, plătești prea mult.
Dar eu am aranjamente...
Cunosc fermieri generoși. Un 0 în plus, altul în minus...
Înțeleg...
Tăcere... Mister...
Dumnezeu veghează ca toate astea să rămână între noi.
Dumnezeu, tu și cu mine, suntem prea de ajuns
ca să păstrăm un secret.
Poate că unul din noi e deja în plus.
E un vin din ținutul meu.
Lugana des Visconti... Cunoști Mantova ? Lombardia ?
- Nu. - Acolo m-am născut.
Probleme familiale...
Tata, rudele, toți au fost alungați, otrăviți...
Când te gândești la Italia, te gândești la Borgia.
Bea ! Haide, bea !
Viața e plină de greșeli.
Eram trei Philippe...
Nevers mi-a furat iubirea lui Blanche.
D'Orleans se folosește de banca mea,
să se așeze mai bine pe tron...
Și eu, cel mai dotat dintre toți trei,
le-am slujit numai să le scot castanele din foc.
Frumoase castane... Dvs aveți bani. Nu e puțin.
Ba da. Bani... Dacă ai ști ce iluzorii sunt.
Un trecător intră, iese... Bună ziua bani, adio bani.
Dar ar fi fost o partidă demnă de a fi jucată...
Cine populează Mississippi ? Cine-l inventează ?
Cine-l construiește ?
Cine vorbește despre el, fără să fi pus piciorul acolo ?
Ei bine, eu !
Știi ce este Mississippi ? Numai hârtie.
Regentul mă va face vice-rege al unui regat de hârtie.
Al cărui proprietar mă crede,
dar pe care eu l-am vândut de două sau trei ori.
L-am vândut dobitocilor numiți acționari.
Numai că am vândut prea mult.
Trenul vieții... casa...
Ar fi suficient să răscumpărați.
Casa de bani e goală.
Am 10.000 de franci și mi-ar trebui 300.000.
Dacă aș avea un prieten, i-aș spune :
"Ajută-mă să-mi răscumpăr acțiunile."
"Există o modalitate."
"E imposibil să cumperi la prețul zilei, e prea mare."
"Dar dacă prețul ar scădea..."
Inteleg. Când e cel mai scăzut, dvs cumpărați.
Fă asta pentru mine și vei avea de câștigat.
Dar dacă n-aveți aur, cum le cumpărați ?
Chiar si la prețul cel mai mic...
Ai băut destul !
Ca să găsești aur, ai nevoie de o minte limpede.
- Ai înțeles ? - Da, monseniore.
Acțiunile trebuie să scadă foarte repede și foarte mult.
Să circule zvonul... panica... bancruta...
Da, monseniore...
- Dar tu nu mă asculți ! - Ba da...
Jucăria aia e așa de importantă pentru tine ?
Toți avem secretele noastre, monseniore.
- E frumoasă ? - Pe cât sunt eu de urât.
Va trebui să-mi povestești.
Ador poveștile de dragoste monstruoase.
Monseniore...
N-am ce să vă explic. Aveți răbdare.
Acțiunile vor crește iar.
Ce tot vorbește ? Cum să crească, dacă au scăzut ?
Nu trebuie să vă faceți probleme.
Cât timp banca e deschisă, puteți primi banii înapoi.
- Aveți încredere. - Eu n-am încredere !
Eu vând chiar acum !
4.000 îmi ajung. Simt că o să scadă.
Nu-l ascultați ! Totul merge foarte bine.
Nu-i faceți jocul. Peste o oră vor fi 3.000.
3.000 ? Pierd tot ! Cine cumpără cu 4.000 ?
Vând cu 4.000...
Cursul scade, cocoșatule. Trebuie să ne informezi.
Cursul scade...
Suntem în pragul falimentului.
Faliment... Faliment...
Pâine caldă... 10 bănuți o pâine...
10 bănuți o pâine ?!
Când războiul bate la ușă, comerțul are de câștigat.
Război ?
Ce război ?
Război ! E război !
Duceți-vă acasă !
N-am nici un fel de instrucțiuni...
Nu, nimic...
Vreau aurul meu ! Vă dau înapoi hârtiile !
Banii noștri !
Ingrații ! Eu le-am oferit un vis.
Am făcut din ei conchistadori.
Ascultă norodul !
Vino, cocoșatule !
Începutul e bun ! Foarte bun.
Care a fost cursul la închidere ?
2.000. N-am vrut să-l scad prea repede.
- Perfect ! Și mâine ? - Mâine, 1000.
La 800, răscumpărăm tot. Dau banii celor disperați...
Dar de unde ai adunat tot aurul ăsta ?
- 300.000 de livre ! - E o rețetă personală.
Bucătarul nu spune niciodată secretul...
Nu uita, maică Theophane, superioară a ursulinelor
e singura care-ți poate da aurul.
Maica Teophane ?
Mâine, la bal, o voi aduce pe fiica dvs,
ca s-o recunoașteți public în fața Curții.
Dar mi-e frică...
Să reapar dintr-o dată în fata atâtor oameni...
Pe mâine, dna ducesă.
Grăbiți-vă ! Nu sunt bani pentru toată lumea.
Acțiunile noastre abia dacă mai acoperă valoarea hârtiei.
Mai puțin decât nimic, valorează mai mult decât nimic, tinere.
Grăbiți-vă !
Care 1.350 ? 1300, tată.
- Paolo ! - Mă zăpăcești !
Bine, am înțeles...1.300...
Magnific !
Peste o săptămână, după ce trece valul de furie,
vom revinde de o sută de ori mai scump.
- Ideea vă aparține. - Nu... Ba da... Poate.
Ideea nu e totul, ci felul cum o pui în practică.
Și tu ești executantul.
Luați toate astea !
Diseară, aici va fi ca la Versailles !
Acțiunile sunt puse la loc sigur ?
- La mănăstire. - Ei, drăcie ! La mănăstire !
- La bancă ar fi însemnat... - Ai dreptate.
Eu nu trebuie să apar. Te-ai gândit la toate.
Ești Mazarin al meu ! Trifoiul meu cu patru foi !
Cum să-ți mulțumesc ?
Desigur ! Am uitat !
Bijuterii, toalete pentru misterioasa ta...
Vorbește-mi despre ea. Cum o cheamă ? Câți ani are ?
Fiecare om are grădina lui secretă.
Este o roză ?
Povestește-mi ! E bogată ? E mută ?
Trebuie să aibă ceva rar ! Ce aștepți de la ea ?
O familie, o mamă pentru copii mei.
Parisul o să geamă de mici crabi agili și răsuciți.
Ce este ?
O veste foarte importantă, d-le conte.
Poți să vorbești în fața lui.
Lasă copilăriile. Ne suportăm unul pe altul.
Spune, te ascult !
- Fata de are știți... - Fata ?
- Nevers... - A fost găsită ?
- Prinsă. - De tine ? Unde ?
În ascunzătoarea ei.
- În Curtea Miracolelor. - Ești sigur că e ea ?
Absolut sigur.
Și-a strigat numele "Aurore de Nevers".
Aș fi aruncat-o cu plăcere de pe acoperiș...
Dar mi-a fost teamă să nu vă supăr.
Am o idee mai bună.
Gândul că fiica verișoarei mele
a devenit prostituată în Baton Rouge,
va fi satisfacția bătrâneților mele.
Spune-i lui Baptiste să-mi pregătească hainele de sărbătoare.
Du-o pe drumul spre Le Havre. Unde e convoiul spre Mississippi.
Haideți !
Grăbiți-vă !
- Unde te duci, băiete ? - Nu știu.
Tu ce faci aici ? Ai de gând să cobori...
Aurore !
Când îți spun, sări în apă !
Acum !
Lăsați-mi-l mie !
Gata cu manierele frumoase ! Să fim moderni și expeditivi.
Moartea care ucide, nu va mai ucide.
Mai am două ceasuri până la triumf.
Gata cu dușmanii cu amenințările.
Viitorul e al meu.
Dar n-am luat fata...
Să îndrăznească să vină ! Am s-o primesc eu.
Din mirajul acțiunilor, voi scoate o avere fabuloasă.
Îmi simt sufletul tânăr.
Crezi ca o să-l putem găsi pe cocoșatul meu ?
Mă ocup eu de asta, d-le conte...
Alteță...
Vice-regelui i se spune "alteță".
Încearcă să te obișnuiești.
Repede ! Cocoșatul meu !
Băiete !
Uite ! Am găsit !
Ce frumusețe !
E superbă !
Dacă glonțul n-ar fi nimerit în asta, n-ai mai fi fost aici.
- Ar trebui să te odihnești. - Să mă odihnesc...
Știi cu cine avem întâlnire în seara asta ?
În halul ăsta ?
Bine, mă duc să mă fac frumos.
Ieri, la han, nu te-ai întâlnit cu nimeni ?
Ieri ? Ce mult e de ieri...
Unchii mi-au vorbit despre un cocoșat.
Da, un cocoșat urât, dar foarte bun.
Mi-a vorbit de dragoste... De dragostea altuia...
Cocoșații nu prea au ocazia să vorbească de iubirea lor.
- Ce ți-a spus ? - Prostii.
Că sărăcia și vârsta te împiedică să iubești...
Și tu i-ai răspuns că peste 20 de ani, vei avea vârsta lui.
Gata cu vorbăria, domnișoara ducesă.
E timpul să dăm valul la o parte.
Am bănuit eu de la han... Cum m-ai păcălit !
Ca să-i păcălesc mai bine pe alții.
E ultima oară când te mai tutuiesc Aurore Și-atât...
Taci...
Întoarce-te.
În seara asta, îți vel regăsi titlul și locul.
Și eu, pe al meu.
Mama d-tale m-a făcut să înțeleg în câteva vorbe.
Am să vorbesc cu ea... Am să-i spun...
Nimeni nu mă va despărți de d-ta...
Nimeni și nimic. Nici mamă, nici avere.
O să plecăm singuri, numai noi doi.
Alteța sa, ducele de Orleans, regent al regatului Franței.
În sfârșit, o să aflu cine ești, avortonule !
Dacă afli, mori !
Ai putea măcar să-mi recunoști vocea.
S-a schimbat atât de mult de la Caylus ?
Tu ? Imposibil ! Nu poți fi tu !
De câte ori va trebui să te ucid, ca să mori ?
Intră în salonul mare... E rândul nostru.
Nu ! Nu accept !
Morții sunt morți sau legile naturii sunt doar o farsă.
L-am ucis cu mâna mea pe cel care l-a omorât !
Cine ți-a găurit țeasta, d-le cadavru ?
El și iarăși el !
Alteță, iată protocolul care face din contele de Gonzague,
reprezentantul regelui pe pământul Louisianei
și care va exploata minele de aur, de argint și aramă.
Bine, bine...
Unde este Gonzague ?
Iată-mă... M-a reținut un pisălog.
Aud, dar a trebuit să aștept,
cum spunea bătrânul... în fine, regele...
Acum d-ta, dragul meu.
O clipă !
Bună seara...
Alteța voastră pare să celebreze în seara asta
căsătoria dintre Philippe de Gonzague
și dulcea Louisiana.
Cine e personajul ăsta ?
Este... cocoșatul meu... Secretarul meu particular.
Dar nu s-a pus o întrebare rituală importantă.
Cunoaște cineva vreun motiv împotriva acestei uniuni ?
Răspunsul este da. Există o piedică.
Ești nostim, cocoșatule ! Dar începi să depășești limita.
Stăpânul meu crede că că a semnat aici
în calitate de acționar majoritar...
Evident. Știi bine că am răscumpărat acțiunile.
Nu, acțiunile n-au ajuns în mâinile domniei voastre.
Aș vrea să știu cine este beneficiarul.
Am onoarea să vă prezint acționarul majoritar
al companiei Mississippi.
E grotesc ! E o farsă grotescă !
Și drept dovadă a spuselor mele...
Iată cele 120.000 de acțiuni.
Putem cunoaște numele misterioase,
dar fermecătoarei jucătoare la bursă ?
Aurore de Nevers, la dispoziția voastră, alteță.
Cine mai susține prostia asta ?
Un complot în toată regula !
Au chemat drept martoră, o biată nebună !
D-nă, sunt fericit că v-ați întors printre noi.
Știam, doamnă !
Știam că fiica d-tale trăiește. Așteptam o dovadă.
Ajunge ! Nu mai cred minciunile d-tale !
Acest sărman cavaler mi-a readus fiica.
Ne-ar face plăcere, d-le, să-ți cunoaștem măcar numele.
Alteță, sunt cavalerul de Lagardere.
Ți-am spus : "Dacă nu vii tu la Lagardere, vine Lagardere la tine."
Lagardere ? Imposibil !
O să plătești pentru crimele, infamiile tale
și pentru uciderea lui Philippe de Nevers !
Nu accept ca un mizerabil să mă acuze pe mine,
fără nici un martor, fără nici o dovadă...
Am dovada...
Mana asasinului pe care am însemnat-o chiar eu
în ziua aceea, la Caylus.
Apără-te, Gonzague !
E rana căpătată cu cinste. Îl apăram pe Nevers.
N-am de ce mă teme. Am încredere în justiția țării.
Atunci, în gardă, canalie !
Duelurile sunt interzise. Există legi...
Ridic interdicția pentru o oră...
Și vom apela la judecata lui Dumnezeu.
Dar Dumnezeu e întotdeauna de partea celor mai puternici.
E o luptă inegală... El știe lovitura...
O să mă omoare... Îți sunt rudă, vere...
Când sângele e stricat, îl scot din trup.
Da, trădător...
Trădător, preot, astea sunt vocații.
E amuzant să trădezi. E un joc.
E altceva decât viața de zi cu zi...
Dar un trădător adevărat, un trădător de gust,
un trădător de sânge, lacom de trădare...
În fond, Iuda a fost un artist.
Gonzague e vinovat de faliment !
El l-a omorât pe Nevers.
Gonzague...
Atenție...
La dreapta, la stânga... în față...
În față...
Întoarce-te...
Drept înainte...
Mai aproape... încă...
- Voiam să... - Taci.
SFARSIT
Adaptare divx: serix BlackSeaTeam
Downloaded From www.AllSubs.org